Клініко-лабораторна та інструментальна оцінка діагностичних критеріїв розвитку і лікування дифузних хронічних гепатопатій у собак - Жуковська, А. В.; Zhukovska, A. V.; Голубєв, Олександр Володимирович; Golubev, Oleksandr; Holubyev, O. V.; Holubyev, Oleksandr; Golubev, O. V. (Дніпровський ДАЕУ, 2021)
Хронічні дифузні гепатопатії (ХДГ) – це хронічні поліетіологічні дифузні процеси у печінці з елементами запалення, дистрофії чи деструкції, тривалістю понад 6 місяців, що характеризуються прогресуючим перебігом, поступовим розвитком фіброзу та можливістю переходу в цироз. Клінічна картина показує, що хвороби травної системи, особливо печінки, за частотою займають досить значне місце серед незаразних хвороб тварин. Захворювання печінки частіше реєструють у котів, собак та хутрових звірів, ніж у сільськогосподарських тварин. У структурі внутрішніх хвороб, за даними різних дослідників патологія печінки у собак становить від 5 до 50,8%, частіше діагностують гепатити - 42%, гепатодистрофію - 34%, цироз - 17%, новоутворення - 7%, абсцеси печінки, холецистит і жовчнокам'яну хворобу. Діагностика гепатопатій пов’язана з визначенням біохімічних показників крові, які характеризують порушення обміну речовин; показників сечі; використанням лікувальних схем, що передбачають симптоматичну, регідратаційну, замісну види терапій. На сучасному етапі схеми лікування та профілактики включають ветеринарні дієти провідних виробників кормів для тварин. Khronichni dyfuzni hepatopatii (KhDH) – tse khronichni polietiolohichni dyfuzni protsesy u pechintsi z elementamy zapalennia, dystrofii chy destruktsii, tryvalistiu ponad 6 misiatsiv, shcho kharakteryzuiutsia prohresuiuchym perebihom, postupovym rozvytkom fibrozu ta mozhlyvistiu perekhodu v tsyroz. Klinichna kartyna pokazuie, shcho khvoroby travnoi systemy, osoblyvo pechinky, za chastotoiu zaimaiut dosyt znachne mistse sered nezaraznykh khvorob tvaryn. Zakhvoriuvannia pechinky chastishe reiestruiut u kotiv, sobak ta khutrovykh zviriv, nizh u silskohospodarskykh tvaryn. U strukturi vnutrishnikh khvorob, za danymy riznykh doslidnykiv patolohiia pechinky u sobak stanovyt vid 5 do 50,8%, chastishe diahnostuiut hepatyty - 42%, hepatodystrofiiu - 34%, tsyroz - 17%, novoutvorennia - 7%, abstsesy pechinky, kholetsystyt i zhovchnokamianu khvorobu. Diahnostyka hepatopatii poviazana z vyznachenniam biokhimichnykh pokaznykiv krovi, yaki kharakteryzuiut porushennia obminu rechovyn; pokaznykiv sechi; vykorystanniam likuvalnykh skhem, shcho peredbachaiut symptomatychnu, rehidratatsiinu, zamisnu vydy terapii. Na suchasnomu etapi skhemy likuvannia ta profilaktyky vkliuchaiut veterynarni diiety providnykh vyrobnykiv kormiv dlia tvaryn.
Kliniko-laboratorna ta instrumentalna otsinka diahnostychnykh kryteriiv rozvytku i likuvannia dyfuznykh khronichnykh hepatopatii u sobak
Голубєв Олександр Володимирович https://orcid.org/0000-0001-8953-5148
Keywords: незаразні хвороби; nezarazni khvoroby; хронічні дифузні гепатопатії (ХДГ); khronichni dyfuzni hepatopatii (KhDH); хвороби печінки; khvoroby pechinky; собаки; sobaky